Tidigare på Battlestar Galactica.
Cylonerna Var Skapade Av Människan.
De Gjorde Uppror.
De Utvecklades.
De Ser Ut
Och Känns
Mänskliga.
Somliga Är Programmerade Att Tro De Är Människor.
Det Är Många Kopior.
Och De Har En Plan.
Doral!
När den här kroppen dör, kommer mitt medvetna att flyttas över till en annan.
Cylonerna har kunskapen att anta mänsklig form. De ser ut som oss nu.
Den här mannen har identifierats som en Cylon agent.
- Du sover, jag vaktar. - Nej, du är den som behöver sömn.
Ni hade tur att Ni inte föll i koma.
Tiden kommer att komma då Ni inte längre kan dölja vad ni går igenom.
Laura.
Ja?
Fru President, är allt bra?
Jag mår bra, det är bara sideffekten från medicinen.
Du vet, som de säger, "vad är värst? Cancern eller behandlingen?"
Vad behöver ni?
Ni har ett brådskande samtal från kaptenen på Gemenon.
- Kan jag återkomma? - Han säger att han funnit en Cylon ombord.
De fann honom vid styrbords lagerutrymme.
Det såg ut som om han varit där i flera dagar.
Är de säkra att det är en Cylon?
Kaptenen identifierade honom från ett av fotografierna vi sände ut.
Han är en annan kopia av Leoben Conroy
Var är den nu?
Ombord på Gemenon, inlåst i lagerutrymme under bevakning.
Isolera skeppet.
Beordra kapten att flyga som eskort runt Gemenon.
Och låt den inte närma sig något annat skepp i flottan.
Ja, sir.
Kat, Galactica, flyg närm...
Jag sänder över en grupp omedelbart för att förstöra den.
Jag vill att han skall bli förhörd först.
Först och främst... är den inte en han, utan en det...
för det andra, vad den än säger kan vi inte lite på den.
Det bästa är att förstöra den omedelbart.
Jag skull vilja höra vad den här saken har att säga, det kan vara viktigt.
Fru President, vi har haft att göra med den här modellen förut.
Den kommer att förvirra Er skalle med dubbeltydigheter och filosofi.
Skicka då någon som inte blir lika lätt förvirrad.
Det är en order, Befälhavare.
Jag vill ha honom förhörd.
Ordern förstådd.
- Tror du den kommer att ge mig något? - Nej.
Presidenten håller inte med.
Ni vill att jag ska åka, jag ska bara duscha sen åker jag.
Hur kan det här komma sig?
Vi har klurat ut hela flygbiten.
Eldgivningskontroll, navigation...
och jag tror jag nollställer hennes FTL drift.
Jag gjorde det i all hast för ungefär tre veckor sedan.
Det är min efteraktivitets rapport på Leoben.
Det är en väldigt smart maskin. Manipulativ, listig.
Det enda problemet med Leoben är inte att han ljuger.
Det vore allt för enkelt.
Det är att han mixar lögn med sanning.
Kom ihåg bara, han kommer att försöka komma in i ditt huvud.
Min mamma sa alltid att det fanns ändå inget där.
Han har en plan. Målet kommer du inte att förstå förrän senare.
Ditt jobb är att se till att han inte uppnår det målet.
Ja, sir.
Översättning: Bilskrot - Synk: Hugga Bugga www.Undertexter.se
Löjtnant.
Vad är det? Ingenting.
Jag ville bara se om det jag sa till dig häromdan hjälpte?
Det gjorde det faktiskt.
Du behandlar den här saken mer som ett djur istället för en maskin...
och det fungerar faktiskt.
Var fick du det ifrån förresten? Kom du bara på det sådär?
- Jag är en Cylon. - Det där är inte ens roligt.
Om jag kunde bevisa att jag inte är...
skulle det göra någon skillnad? Du vet, mellan oss?
Passagerarfartyget Gemenon, Raptor sjua-nolla-nia...
inkommande med Löjtnant Thrace ombord...
Önskar tillstånd att docka.
Uppfattat, sjua-nolla-nia. Ni har tillstånd att docka.
Den ser verkligen ut som en människa. Ja.
Måste vara full med kablar på insidan.
Nej, skär ni upp honom så finns det blod, inälvor och allt sånt.
Den svettas.
Se där, det var som. Se på det där.
Gud, de går igenom en massa trubbel för att imitera människor.
- Varför tror du de gör så? - Jag bryr mig inte om varför.
Men det är ett faktum att de där sakerna svettas...
det där var intressant.
Sover du?
Ber.
Jag tror inte Gudarna svarar på brödrostars böner.
Gud svarar på allas böner.
- Hur många Cyloner finns det i flottan? - Vi har inte blivit presenterade.
Jag är Leoben.
- Hur många Cyloner finns det i flottan? - Jag har ingen aning.
Vad heter du?
Hur länge har du varit gömd på det här skeppet?
Får jag inte veta ditt namn?
- Varför var du gömd här? - Jag hade ett uppdrag att utföra.
Lyssna, bara en liten sak. Kan du säga mig vem du är?
Berätta om ditt uppdrag så skall jag tänka på saken.
- Mitt uppdrag var att utföra sabotage. - Vad för sorts sabotage?
Gud, vad du stinker.
Kan jag få lite luft här inne? Mellan dig och fuktigheten.
Jag är inte här för att leka lekar med dig.
Du sa att du ville samarbeta. Antingen pratar du eller så är vi klara.
Okej.
Men...
jag vill verkligen veta ditt namn.
Öppna.
Är det du Löjtnant Starbuck?
Ja, det är du.
Jag visste...
Jag hade rätt.
Jag hade rätt. Jag såg det. Jag har sett det.
Nöjd nu? Allt är klarare nu.
Gör det inte?
Nu kan vi prata. Nu kan vi prata om massor av saker.
Som vad?
Jag har placerat en atomstridsspets ombord på ett av era skepp.
Den är ställd att explodera vid 18.30.
Var?
Jag är inte redo att avslöja det än.
Du ljuger. Det finns ingen stridsspets.
Du kan inte ta den chansen, Starbuck.
Din militära träning säger att du måste ta den informationen till dina överordnade
Kanske min träning inte var så bra.
Kanske jag knuffar dig ut ur luftslussen, och säger att du inte sa ett ord.
Nu så, vem av oss är det som ljuger.
De här sakerna händer av en orsak, eller gör de inte?
Jag ser fram emot att spendera mer tid med dig.
Vi har mycket att tala om.
Det kommer bli kul.
Sätt det röda teamet på larmberedskap. Dee!
Och sök igenom Galactica för alla typer av radioaktiva anordningar.
Javisst.
Kontakta alla kaptener i flottan.
Få dem att göra sökningar efter radioaktivitet på deras skepp.
Betona att det bara är en försiktighetsåtgärd.
Jag vill inte oroa någon innan vi verkligen är säkra.
Ja, sir.
Nåväl, vi vet med säkerhet om 8 timmar och 40 minuter.
Löjtnant Thrace, sa han någonting annat?
Nej.
Han gissade mitt anropsnamn.
Han verkade riktigt lycklig när han kom på vem jag var.
Han leker med din hjärna.
Han har varit undanstuvad i veckor ombord på flottan.
Det kan finnas 50 sätt som han kan ha hört ordet "Starbuck" på.
Det är vad jag trodde också, sir.
Någon idé om vad han vill?
Inte än.
Han säger i alla fall, att han ser fram emot att spendera tid med mig.
Ta inga chanser, Starbuck.
Ja, sir.
Du tror på Gudarna, gör du inte? Lorderna av Kobol, och allt annat?
Varför skulle jag säga det till dig?
Det är ingen kuggfråga, jag ville bara se hur mycket jag fått rätt.
Ber du till Artemis och Afrodite?
Var är stridsspetsen?
Jag hade rätt.
Du ser, vår tro är liknande, men jag ser till En Gud, inte många.
Jag bryr mig inte ett dugg om vad du tror.
Att känna Guds ansikte, är att känna galenskap.
Jag ser universum.
Jag ser mönstren.
Jag ser tecknen som föregår varje ögonblick av varje dag.
Allt finns där, jag ser det. Men inte du.
Och jag har en överraskning till dig.
Jag har något att säga dig angående framtiden.
Det menar du inte? Jo, det gör jag.
Men vi måste gå igenom det här hela vägen.
Vad är den mest basala regeln för tro?
Det här är inte allt vi är.
Skillnaden mellan dig och mig, är att jag vet vad det betyder men inte du.
Jag vet att jag är mer än den här kroppen, det här medvetandet.
En del av mig flyter med i strömmen.
Men i sanningen, står jag på stranden. Strömmen tar mig aldrig nedströms.
Det här är värre än Galactica, och det trodde jag inte var möjligt.
Och vad var det då? Simma i strömmar eller nåt?
Ursäkta mig?
Tack så mycket.
Jag svälter, har inte ätit på flera dagar.
Kan man kalla dålig programmering, eller hur? Varför bry sig om hunger?
- En del av att vara människa. - Du är ingen människa.
Hur är din lunch?
Du vet hur det är.
När man svälter, smakar allting gott.
Gjorde det ont?
Ja, det gjorde ont.
Maskiner borde inte känna smärta...
borde inte blöda...
borde inte svettas.
Svett. Det var kul. Det är bra.
Se, en smart Cylon borde ha stängt av det gamla smärt programmet nu.
Men jag tror inte du är så smart.
Kanske jag stänger av, och du inte har en aning om det.
Här är ditt dilemma.
Stäng av smärtan, och du mår bättre, men det gör dig till en maskin inte människa.
Du ser, människor kan inte stänga av sin smärta.
Människor måste lida...
och gråta, och skrika, och utstå...
för att de har inget val.
Så det enda sättet du kan undvika den smärta du är på väg att få...
är att tala om för mig exakt vad jag vill veta.
Precis som en människa skulle ha gjort.
Jag visste det här om dig.
Du är allt jag trodde att du skulle vara.
Men det kommer inte att fungera. Jag kommer inte att säga dig någonting.
Kanske inte.
Men sen, kommer du djupt inne veta att jag vann över dig...
att en människa vann över dig...
och att du är inte bättre än oss.
Ni är bara en hop maskiner trots allt.
Låt spelet börja.
Hej.
Se vad katten släpade in.
Löjtnant Valerii.
Det var ett oväntat besök.
Ni ser fantastisk ut.
- Jag behöver din hjälp. - Vad kan jag göra.
Vad som helst.
Undrar varför de kallar henne "Boomer"?
Jag har hört att du jobbar på något test...
för att kunna se skillnaden mellan Cyloner och människor.
Bingo.
Jag kan inte prata om det just nu.
Du skulle inte vilja hjälpa att avgöra ett vad?
Varför kallar de dig "Boomer"?
Om du arbetar på en Cylon detektor, skulle jag kunna vara bland dem första?
Du vet, för att bli testad?
- Varför har hon så bråttom? - Varför har du så bråttom?
Jag är inte säker på att det vore lämpligt att favorisera...
om jag verkligen arbetar på någonting över huvudtaget.
Jag räddade ditt liv på Caprica.
Min andrepilot lämnade sin plats för dig. Jag tog dig säkert till Galactica
Du skulle inte ens vara här om det inte varit för mig. Du är skyldig mig det.
Hon skjuter och gör mål.
Jag antar att det är en viss sanning i det.
Nå, kan du testa mig eller inte?
Jag tror du skall göra det.
Resultatet kommer bli riktigt spännande.
Teknologin för att upptäcka Cylon...
är inte riktigt redo för att genomföras i full skala.
Men jag skulle kunna behöva en betatest person.
Cylon ockuperade Caprica
Sharon är sen.
En halvtimme.
Jag har märkt att du kallar henne för Sharon nu.
Ja, jag har valt att tänka henne som en av dem.
För att du inte gillar henne?
För saker som kommer att hända, vi är som vi gör.
Hon agerar som en av dem, tänker som dem.
Hon är en av dem.
Men hon är en av oss. Det vore bäst att komma ihåg det.
- Vi har haft sex. - Grattis.
- Älskar han dig? - Jag tror det.
- Han sa det? - Inte direkt.
Du gissar bara.
Stanna på er nuvarande plats.
Vi håller på och ordnar en stuga för er i närheten.
Mat, vatten, elektricitet. Alla bekvämligheter.
Borde inte vara för svårt att övertyga han att stanna här och börja ett nytt liv.
Om inte, döda honom.
Kan du göra det?
Vi har kommit så här långt, vi kommer att klara det hela vägen.
Om något händer dig, vet jag inte hur jag ska hantera det.
Caprica.
Om han flyr, så dör han.
Älskar han dig?
Helo.
- Vad är det som händer? - Kom igen, vi måste gå. Nu.
Jag såg Cyloner. De kommer den här vägen.
Vi måste röra oss snabbt, till och med snabbare än förut.
- Varför? Vad är skillnaden? - Allt, tro mig.
Det gör jag.
Om du var människa...
så skulle du vara redo att ge en massa falsk information...
om vart stridsspetsen finns.
En liten sak som kan ge dig en belöning och bespara dig en del av det här.
Men sen glömmer jag att du inte är en människa.
Du är en maskin.
Jag är mer...
än du någonsin kan föreställa dig.
Jag är Gud.
Ursäkta. Du är Gud?
Oj, Trevligt att träffa dig.
Det var bra. Vi kommer att ge dig några minuter med det.
Det är roligt, eller hur?
Vi är alla Gud, Starbuck. Alla av oss.
Jag ser kärleken som binder allt levande tillsammans.
Kärlek?
Du vet inte ens vad det ordet betyder.
Jag vet att Gud älskade dig mer än någon annan levande varelse...
och att du har betalat tillbaka hans Gudomliga kärlek med synd...
med hat, korruption, ondska.
Så då beslöt Han sig för att skapa Cylonerna.
Gudarna hade ingenting med det att göra, vi skapade er. Vi!
Det var ett dumt, jävla beslut. Men vi har betalat för det.
Ni slaktade hela min civilisation.
Det är synd. Det är ondska, och Du är ond.
Är jag?
Jag ser sanningarna som flyter förbi dig i strömmen.
Du är verkligen inne på det där med floder och strömmar, är du inte?
Jag tror vi skall låta dig hänge dig åt din tvångsföreställning.
Inser du att jag kan döda dig innan de kommer tillbaka in i rummet?
Jag kan resa mig upp...
slita din skalle från ryggraden...
forcera den där dörren...
döda vakten på kortare tid än det tar för mig att beskriva det för dig.
Varför gör du det inte?
Det är inte rätt tidpunkt.
Han är lös!
Jag har en överraskning till dig.
Du har en skruv lös, kompis.
Nu åker handskarna av.
Stridsledningen, Överste Tigh.
Hur går sökandet efter stridsspetsen?
Ingenting så här långt.
Hur lång tid är det kvar?
2 timmar, 9 minuter.
Sprid ut flottan.
Inga skepp närmare än 500 kilometer från varandra.
Finns det en bomb, minimerar det skadan.
Ja, sir.
Nej.
Gör det.
Lämna honom.
Sir?
Säg mig var stridsspetsen är...
eller också kommer du att drunkna i den där hinken.
Jag kan inte drunkna, jag kan inte dö.
Okej.
Kommendörkapten Adama nämnde att om din kropp dör...
kommer ditt medvetna att bli nerladdat eller flyttat till en annan kropp.
Något sånt.
Nej, exakt så.
Du förstår, jag har tänkt.
Varför är en Cylon villig att prata över huvud taget?
Varför bryr han sig om vi förstör hans kropp?
Transporteras han inte bara bort och ler åt människornas dumma idéer?
Tala om för mig var stridsspetsen är.
Det här är inte din väg, Starbuck. Du har ett annat öde.
Avbryt mig inte.
Du ser, jag skall briljera dig med min stackars mänskliga hjärna.
Du ser, jag tror du är rädd.
Du är rädd att vi är långt hemifrån.
Vad händer om du inte klarar av att förflytta dig hela vägen tillbaka?
Vad händer om du dör här, dör du på riktigt.
Det här är din möjlighet att få reda på om du verkligen är Gud...
eller bara en bunt av kretsar med en dålig hårklippning.
Jag är inte rädd för att dö.
Någon har programmerat dig med en saga om Gud, och strömmar, och eviga livet efter
Men någonstans i hårddisken du kallar hjärna...
piper ett meddelande:
"Error, error. Kan inte att beräkna."
"Jag har ingen själ. Jag har mjukvara."
"Om jag dör, är jag borta."
Jag har en själ.
Jag ser mönster.
Jag känner dig.
Du är skadad.
Du är född till en kvinna...
som tror att lidande var bra för själen, så du led.
Ditt liv är ett testamente till smärta.
Skador. Olyckor.
Somliga gjorda på andra, och somliga på dig själv.
Det omger dig som en bubbla.
Men den är inte riktig, den är bara...
något som hon satt i ditt huvud.
Det är någonting som du vill tro för det betyder att...
du är problemet, inte välden du lever i.
Du betyder otur, för att du själv tror det.
Du är som cancer som behöver tas bort.
För att du hör hennes röst varje dag.
Och du vill att hon ska ha rätt.
Börja om igen.
Nu så, vi petar in den på plats och väntar på resultatet.
Grön, du är en normal människa.
Röd, Du är en elak Cylon.
Ska inte ta mer än ett par minuter.
Så säg mig, är du ifrån Aerilon?
Det finns små spår av en accent där.
- Vad? Nej, Troy. - Troy.
Säg mig, varför låter det bekant?
Gruvsamhälle.
Olyckan.
Explosionen, ja.
Det var tragiskt.
- Din familj? - De dog med de andra.
Jag är hemskt ledsen.
Det är en lögn.
Gratulerar, Doktorn. Du har just funnit din allra första Cylon.
Här är ett intressant tidpunkt i Gaius Baltars liv.
Vad kommer han att göra?
- Är allt okej? - Javisst.
Ja, jag skall bara tolka resultaten.
Frågan är, vad kommer hon att göra om du avslöjar henne?
Tacka dig eller döda dig?
Jag trodde det bara var grönt eller rött.
Det är lite mer komplicerat än så.
Hon vet säkert inte.
Hon tror säkerligen att hon är en vanlig flicka från Troy...
vars hela bakgrund försvann i en mystisk olycka.
Kommer bli intressant att se hur hon reagerar...
när du säger henne sanningen.
Jag gissar att hennes Cylon-sida kommer ta över och bryta din nacke...
före du kan avslöja hennes hemlighet.
Låt oss ta reda på det.
Gratulerar, det är grönt.
Det är riktigt grönt.
- Du är inte en Cylon. - Säkert?
100% människa, och riktigt lysande grön också.
För en sekund, var jag orolig att du skulle säga.
- Var du? - Ja.
Nå, det finns ingenting att vara orolig för längre.
Du kan inte vara mer människa även om du försöker.
- Tack. - Ingen orsak.
Jag har något att säga dig.
När kommer den här troliga bomben att explodera?
Mindre än en timme.
Ge mig en skyttel. Jag ska åka till Gemenon.
Jag vill träffa Cylonen själv.
Fru President, Ni behöver att... Börja inte.
Jag vill inte diskutera det här. Jag har beslutat mig.
Inte förrän Jag ordnat med Er säkerhet.
Det räcker! Låt honom andas.
Du är verkligen sjuk.
Du är inte en människa. Du är en maskin som njuter av sin egen smärta.
Allt detta har hänt förut.
Och allt kommer att hända igen.
Citera inte skriften.
Du har inte rätten att använda de orden.
Du knäböjer framför gudabilder och frågar om vägledning.
Men du kan inte se att ditt öde redan blivit skrivet.
Varenda en av oss spelar en roll. Varje gång, en ny roll.
Kanske förra gången, jag var förhörsledare och du var fången.
Spelarna ändras, men historien förblir den samma.
Och den här gången.
Den här gången...
din roll är att leverera min själ till Gud.
Gör det för mig.
Det är ditt öde och mitt.
Och jag sa att jag hade en överraskning till dig. Är du redo?
Du kommer att hitta Kobol.
Födelseplatsen för oss alla. Kobol kommer att leda dig till Jorden.
Det är min gåva till dig, Kara.
Vad i helvete pågår här?
Vad exakt, håller du på med här?
Det är en maskin, sir.
- Jag har fått fria händer för det här. - Och var är stridsspetsen?
- Jag vet inte. - Du vet inte?
Har du spenderat de sista 8 timmarna till att tortera den här mannen.
Den här maskinen.
Eller vad det är.
Och du har inte en minsta bit av information att visa.
Han tror han kan se in i framtiden.
Han säger att han vet vårt öde vår tro.
Han säger att vi kommer att hitta Kobol, och det kommer att leda oss till Jorden.
Snygga till honom. Det är inte mycket tid kvar.
Ja, sir.
- Vet du vem jag är? - Ja.
Jag ber om ursäkt för vad du gått igenom.
Ta av honom handfängslet.
Gör det.
Tack.
Jag kan göra mer.
Jag kan garantera er säkerhet, och jag kan ge order om frisläppning.
Men vi har inte mycket tid kvar.
Vi har bara 4 minuter kvar till din bomb exploderar.
Jag har kommit för att säga dig...
att konflikten mellan vårt folk inte behöver förutsätta.
Det kan stoppa här med oss. Vi måste ha förtroende för varandra.
Tro på mig.
Jag tror du vet att du kan.
Säg mig vad jag behöver veta, och du får leva.
Stridsspetsen existerar inte. Jag hittade på den.
Löjtnanten hade rätt. Jag var för långt ute.
Jag ville inte dö, så när jag blev fångad, hittade jag på en historia för att köpa tid.
Jag förstår.
Tack för att du talade sanning.
Tack själv... Fru President.
Var inte hård mot Kara. Hon gjorde bara sitt jobb.
Militären...
de... lär dig att...
omänskliggöra folk.
Ja kommer ta hänsyn till det.
Nej! Tillbaka!
Laura, Jag har någonting att säga dig.
Adama är en Cylon.
Ja.
- Är du okej? - Jag mår bra.
- Bomben? - Ingenting.
- Kasta ut honom genom luftslussen. - Vad?
- Ni kan inte. Inte efter det han sa er... - Ja, jag kan. Och jag gör det.
Löjtnant, se på mig.
Du har förlorat perspektivet.
Under tiden jag låtit honom vara här, fångad och levande på det här skeppet...
har han sett till att hela vår flotta är spridd och försvarslös.
Han sätter försåtliga idéer i era huvuden.
Mer dödliga än någon stridsspets.
Han skapar rädsla.
Men du har rätt. Han är en maskin...
och du har inte dödliga maskiner omkring dig.
När de mördar ditt folk och hotar din framtid...
Gör er av med den.
Han är inte rädd för att dö.
Han är bara rädd att hans själ inte kommer klara sig fram till Gud.
Lorder av Kobol, Hör min bön.
Jag vet inte om han hade en själ eller inte.
Om han hade en, ta vara på den.
En jäkla risk du tog idag.
Något jag var tvungen att göra.
Vill du säga mig varför?
President Adar sa en gång...
att det intressanta med att vara president...
är att du inte behöver förklara dig själv till någon.
Något fel?
Nej... Ingenting alls.
Översättning: Bilskrot - Synk: Hugga Bugga www.Undertexter.se